You may have to Search all our reviewed books and magazines, click the sign up button below to create a free account.
L’any 2001 es va dedicar a la figura i obra d’Antoni M. Alcover, impulsor del Diccionari català valencià balear i apòstol de la llengua. El Departament de Filologia Catalana i Lingüística General de la Universitat de les Illes Balears va organitzar el Congrés Internacional Antoni M. Alcover. Aquest volum reuneix els textos de les ponències, lliçons i comunicacions que s’hi varen presentar, que contribueixen a un millor coneixement de la biografia i de la immensa obra d’Alcover.
En els darrers anys han aparegut diferents treballs dedicats a recuperar estudis de lingüistes catalans que, com Alfons Par, van produir la seva obra al marge de la normativa proposada per l’Institut d’Estudis Catalans durant les primeres dècades del segle XX. L’estudi de M. Salomé Ribes, directora del Servei Lingüístic de la Universitat de Lleida, és pioner i pretén acostar a la societat la figura del lingüista català, de personalitat rellevant i ferm defensor de l’antinormisme. Segons Antoni Badia i Margarit, Par era un dels estudiosos «a qui tant devien la història, la filologia i la literatura nostrades». Segons l’autora de l’estudi, l’auge del catalanisme polí...
Al segon volum es presenten, de manera introductòria o preliminar, aspectes lingüístics de la novel·la catalana Curial e Güelfa, com ara les preferències lèxiques valencianes, els nombrosos italianismes (per influència sobretot de Boccaccio, però també del registre col·loquial) i alguna interferència del castellà, el francès i l’occità. Però, sobretot, s’estudien detalladament les fonts literàries que Enyego d’Àvalos emprà per a enriquir la seua ficció: catalanes, castellanes i provençals; italianes (Dante, Pretarca, Boccaccio i, sobretot, els commenti dantescos de Da Imola i Pietro Alighieri); obres de temàtica religiosa i patrística... Es presta atenció a la petjada de clàssics antics (Homer, Virgili, Ovidi, Lucà, Llucià, Plató...), que marquen determinats passatges d’una novel·la de “cavalleria humanística”, on es palesa l’accés del cavaller ibèric a clàssics redescoberts per l’Humanisme italià.
L'origen d'aquest llibre és el II Col·loqui Internacional «La lingüística de Pompeu Fabra», que va tenir lloc a Tarragona del 7 al 9 d'abril de 2003. ENTORN I VIGÈNCIA DE L'OBRA DE FABRA aplega vint-i-vuit ponències i comunicacions, revisades minuciosament per garantir al màxim possible la complementarietat, la cohesió interna i l'actualització a data d'avui. Entre els treballs, n'hi ha de signats per personalitats de prestigi del món científic i acadèmic, imprescindibles en un recull com aquest, però també per lingüistes menys coneguts, sovint a causa de la seva joventut, que enriqueixen el volum col·lectiu amb perspectives diferents, derivades d'unes activitats professionals també diverses. Es tracta, per tant, d'un conjunt remarcable d'aportacions que mantenen una certa heterogeneïtat, cosa que no s'ha de veure com un dèficit sinó més aviat com una prova més del caràcter calidoscòpic de l'obra i els plantejaments fabrians, que permeten aproximar-s'hi des de diversos vessants.
Aquest cinquè volum de la sèrie d’Escriptors i erudits contemporanis conté una dotzena de treballs que s’ocupen d’aspectes molt diversos dels segles XIX i XX: els estudis sobre la història de la literatura catalana fins a 1970.